Laden ligger helt perfekt i forhold til markerne.
Du er med på at købe den?
Måske kan vi lave en aftale uden om Jensen, hvis vi giver et hurtigt bud.
- Hvor er I henne? - Det vil du forstå senere.
Du bliver glad, Gro.
Det er meningen, at det skal bryde nogle grænser.
Vi skal slippe kontrollen.
Vil du gøre mig en tjeneste? Men det er hemmeligt, okay?
- Okay. - Vi skal køres i lufthavnen.
Hej, brormand.
Hannah? Nej. Jeg har ikke hørt fra hende.
De har terroriseret folk om bord på et skib -
- og hacket sig ind i militærets radioer.
Hold da op!
Vi har svigtet hende. Hun havde ikke gjort det, hvis hun stolede på os.
- Vi ved ikke, hvor hun er. - Hvor har I set Hannah sidst?
Hun kørte tilbage hertil over isen.
Nej ...
- Hvem er det? - Der var sket en ulykke.
Hun overlevede ikke.
Jeg kan ikke ...
Det kan jeg ikke.
Alle er ved at skide over din mail. Du må forklare det.
Hvad fanden skal jeg gøre?
Du må få en anden til at gøre det.
Kan du ikke snakke med Solveig? Hun vil ikke med.
- Hvor er hun henne? - Hun er derinde.
Jo.
Vi skal lige klare det her.
- Hvad er det, Gro har så travlt med? - Jeg ved det ikke.
Hej.
Skal jeg tage din jakke?
I må bare sige til, hvis I mangler noget, ikke?
Ja, skal vi putte den på her?
- Vil du have noget at spise? - Nej, ellers tak.
- Emil? - Hej, Malik.
- Hej. Godt at se dig. - Jeg har prøvet at få fat i dig.
Ja. Der har lige været lidt meget.
Hvis du taler med ham ...
Jeg har sagt, at jeg ikke vidste, at I skulle af sted.
Hvorfor?
Han har det ikke så godt lige nu, og han leder efter en syndebuk -
- så det bedste er -
- at forklare ham, hvordan tingene hænger sammen, hen ad vejen -
- så han ikke lader det hele gå ud over dig.
Okay?
- Hey. - Laver han ballade?
- Nej, han kondolerede bare. - Bare skriv under!
- Skal vi have noget at drikke? - Ja.
- Hvad sker der? - Jeg går ud og ringer nu.
- Jeg finder lige ud af det. - Nej, Frederik. Jeg tager det.
Hun kan ikke stå herinde på den måde.
Kan du ikke bede ham om at ringe? Ja, jeg er ved telefonen.
Okay. Ja, tak skal du have.
Ja. Hej.
- Hvad sker der? - Hvad mener du?
Alle kan se, at der foregår et eller andet.
Ja.
Hvad?
Argus truer med retssag og kæmpe erstatningskrav.
Alle deres samarbejdspartnere var om bord på den båd.
Hvad vil de have?
At vi underskriver en tavshedsklausul.
- Om hvad? - At man ikke nævner Argus igen.
Har I tænkt jer at gøre det?
- De skal blive enige om det først. - I kan ikke diskutere det derinde.
De kommer og spørger mig hele tiden.
De er pissebange. Vi taler om millioner af kroner.
- I må få en advokat på. - Jeg er i gang.
- Så kan du ikke gøre mere nu. - Det er mit ansvar!
Selv om jeg ikke vidste en skid om det, står mit navn på alting.
Du må lige lade det ligge, til vi er færdige med det her.
Det ender med retssag, hvis de ikke skriver under.
Sagde Gro det? De må bare skrive under på den klausul.
- Hun skal nok få styr på det. - Jeg kan ikke det her.
- Der skal bare ro på. - Det kommer der også. Okay?
Hannah ...
Jeg ...
Jeg har altid vidst ...
Hey, Frederik. Bare læs det, der står.
Du skal bare læse det op. Du kan godt.
- Bare læs det op, okay? - Ja.
Undskyld.
Jeg vil ikke.
Nej, nej, nej. Så lad være.
- Undskyld. - Du skal ikke undskylde. Okay?
Okay?
Jeg læser min brors tale op for ham.
Hannah ...
Jeg har altid vidst, at du nok skulle blive til noget -
- men jeg tog fejl -
- for du har altid været noget.
- Signe? Det er ved at være tid. - Okay. Allerede?
Hej.
Skal du med mig hjem til gården, hvad?
- Skiftetøj. - Kan du hilse Karin, Melody?
- Pas på Aksel, ikke? - Kom, min gamle ven.
Hej.
- Gro, du har skrevet den. - Er det en god idé at holde tale nu?
Lad nu være med at tænke mere på det.
Hvis du har noget, du vil sige til Hannah, så skal du gøre det.
Ja, det skal jeg.
Du må få dem til at skrive under. Vi skal ikke have nogen retssager.
Så du får dem til at skrive under! Det er dig, der har startet det her.
- Lad være! - Solveig, kom.
Ikke mere nu.
Ja, det er nok ikke nogen helt god idé med den tale, vel?
Hvorfor har de ikke sagt til mig, at de tog til Grønland?
Du kunne ikke have gjort noget. Det er ikke din skyld.
- Måske skulle jeg bare tage hjem. - Nej. Det er vigtigt, du er her.
Frederik vil ikke sige et ord til mig.
Det betyder noget for ham, at du er her.
Solveig ... Så du hende?
Hvorfor skriver de ikke bare under på den klausul?
De siger, de har mistet alt materialet i Grønland.
Hvorfor skriver de ikke bare under på den klausul? Det giver ingen mening.
Hvis de taler sandt, kan de bare skrive under.
- Jeg vil vide, hvad der er foregået. - Ja. Det forstår jeg godt.
- Men ikke nu, vel? - Hvad med Gro?
Hun ved ikke noget. Hun skal nok skrive under.
Hun skriver under.
Hvad med ham? Du kender ham. Kan du ikke tale med ham?
- Nej, Frederik. Hold nu op. - Kan du ikke prøve?
Kan du ikke prøve og tale med ham?
- Prøv. - Okay.
Ja.
Malik, kan vi lige snakke sammen i to minutter?
Kom.
Jeg ved ikke, hvad I lavet i Grønland ...
... men hvis der er et eller andet, som I ikke har fået sagt -
- så er det nu, I skal overveje at komme frem med det -
- også for Hannahs forældres skyld.
- Det kan vi ikke. - Så der er noget?
Jeg har Hannahs optagelser.
Jeg tog det fra hendes telefon.
- Hendes kort med optagelserne. - Efter ulykken?
Malik, prøv at høre.
Det er du simpelthen nødt til at vise til Frederik.
- Det kan jeg ikke. - Jo.
Det kan du godt.
Men hvis vi underskriver klausulen, og optagelserne kommer ud?
Du skal bare give det kort til Hannahs familie.
Vi er ikke enige i gruppen. Nogle synes, vi skal skrive under -
- og nogle synes, vi skal bruge materialet i næste værk.
Det rigtige er at give Frederik kortet, og det gør du.
Det er Hannahs far ... ikke?
Det kan jeg ikke.
Har han taget kortet fra hendes telefon?
Han er ikke bange af sig. Hvor har han det?
Det sagde han ikke. Jeg bad ham give dig det, men det kan han ikke.
- Jeg vil have det kort, Emil. - Vi snakker med ham, men ikke nu.
Ikke her. Hey ...
Ser det ikke sjovt ud? Nu har de begge to hovedet nede i.
Nu får de lidt at drikke.
Sæt det hegn op.
Karin!
Hun fjoller bare, ikke også?
Hvad fanden laver du? Du kan sgu da ikke skyde vores naboer.
Er du okay?
Ja.
Jeg er så ked af det, Frederik.
Jeg vidste ikke noget om den tur og omfanget af det hele.
Hvor bor Malik?
- Hvor han bor? - Ja.
Han har ikke rigtig noget sted.
Har han ikke en lejlighed eller et sted at være?
- De må ikke være på Grønnegård mere. - Nej.
Men hvor tager han så hen?
Lige nu vil de bare være sammen i bussen.
- Sover de i bussen? - Ja, lige nu gør de.
De vil gerne være sammen. De har deres ting der.
Okay. Du kan sige til dem -
- at de kan hente resten af deres ting senere.
- Ville I ikke se det igennem først? - Nej. De kan bare komme senere.
I dag?
- Hvad med Solveig? Hvad siger hun? - Det er fint.
Nå.
- Det behøver ikke gå så stærkt. - Det ved jeg godt.
Sig, at de skal hente deres ting, ellers bliver de smidt ud.
Okay?
Okay.
Er du sulten?
Hold kæft, det er varmt.
Det ser da ikke så dumt ud.
Nå.
- Hey. - Hej.
Skal vi få lavet det bål til grøntsagerne?
Ja. Vi laver bål i laden og griller grøntsagerne. Så spiser vi deroppe.
- Vil I have en øl? - Ja tak.
- Sodavand? - Nej tak.
Tak.
- Jeg henter lige lidt brænde. - Sig til, hvis jeg skal hjælpe.
Malik og de andre henter deres ting.
- I dag? - Ja.
Ville du ikke kigge det igennem først?
Han har ligesom taget Hannahs kort. Jeg tror, han har det i bussen.
- Hvorfor tror du det? - De bor i den bus.
De bor ikke andre steder, så hvor skulle han ellers have det?
Okay. Og hvad så?
Når de kommer, så tager jeg dem ned i kælderen og holder øje med dem -
- og imens skal du gennemsøge bussen.
- Nej, det gør jeg fandeme ikke. - Jeg skal sgu da have det kort.
Jeg skal ikke bryde ind i deres bus.
Jeg kan da ikke finde et kort inde i en bus.
- Gider du ikke engang gøre det? - Det er en pissedårlig idé.
Vil du hjælpe mig?
Eller skal jeg gøre det selv?
- Vil nogen have mere kød? - Nej tak.
Jeg vil godt have et glas vin mere, hvis du har det.
- Værsgo. - Tak skal du have.
Du var sluppet godt fra det lam.
- Ja, det blev meget godt. - Det smagte utrolig godt.
Det blev meget ... mørt.
Til min farfars begravelse -
- da lavede vi sådan en runde -
- hvor vi alle sammen fortalte noget om ham.
Altså lige meget, hvad det er, bare ...
Jamen ...
Jeg kan huske -
- lige da Hannah var begyndt at hjælpe mig med mine regnskaber.
Det var, før hun flyttede ind.
Hun var ret stille på det tidspunkt, så jeg ...
Jeg troede bare, at hun sad og arbejdede.
Men pludselig hører jeg bare den vildeste lyd ude foran.
Det var det der med Thomas.
Så havde Hannah fået bugseret Thomas -
- ud i rullestol, pakket fuldstændig ind i tæpper.
Det var deres første skrigeaften.
Og så stod de bare derude, og så hylede de ud i mørket.
Ja ...
Når han var rigtig gnaven, kunne hun altid få ham i godt humør igen.
Det var det samme med Veronika.
- Hun kunne altid sno dem. - Ja. Første barnebarn.
Kan I huske, da hun skulle optræde til det der ...
Var det sådan noget ... Var det et danseshow med hende?
- Kan du huske det? - Da hun gik i 1. eller 2. klasse.
- Sådan noget jazzballet. - Emil, kom lige. Vi skal lige noget.
- Hvor skal I hen? - Vi kommer igen lige om lidt.
Skal jeg gå med?
Næ. Emil?
Ja.
Skal jeg ikke give dig lidt vin?
Hun var ikke så god til at danse, kan man vist godt sige.
Hun var sådan en lille klippe. Bomstærk.
Så havde hun sådan nogle hjemmelavede benvarmere på.
Jeg tror, det var Thomas, der havde strikket dem.
Hun var så sød.
Da de var færdige, stod alle de andre piger og fnes ad hende -
- og så gik hun bare ind, og så tog hun en af dullerne -
- og smækkede hende op ad væggen. "Hvad så?!"
Nej, hun havde da fortjent det.
Og så elskede hun at være i Veronikas soveværelse -
- med det lille smykkeskrin med jeres mælketænder i.
Så sad hun og gættede, hvis tænder der var hvis.
Gros var så nemme at gætte. Hun havde så mange huller.
Hej.
Nå.
- Lad os få det overstået. - Ja.
Vent med at gå ned. Jeg vil gerne snakke med jer inden.
I dag vil jeg bede jer om at nøjes med at tage alle jeres private ting -
- så alt, hvad der er fælles, vil jeg gerne kigge igennem.
I dag nøjes vi med de private ting.
Det være sig tandbørster, soveposer, tøj.
- Skal vi komme i gang? - Ja, bare lige en anden ting.
Alle de ting, I tager, skal I lige komme forbi mig med inden.
- Okay. Må vi gå ned? - Har vi en aftale?
Det er forstået. Du godkender alt.
Ja.
- Hvad ligger der i bunden? - Noget mere tøj.
Så stiller du bare den over.
- Hey, du. Jeg tager lige den der. - Det er min.
- Der kan være nogle af Hannas ting. - Hannah har aldrig rørt den.
- Det vil jeg godt lige tjekke. - Det er så langt ude, det her.
Hvor skal du hen?
Hvis jeg ikke kan få min computer, så smutter jeg.
- Der er ingen af Hannahs ting på? - Jeg er helt sikker.
Okay.
Du kan vente der ...
... mens de andre gør sig færdige.
- Lad det der hænge. - Vi skal bruge dem.
Ja, men nej.
Okay.
- Hvad har du her? - Det er Hannahs.
- Har hun lavet alle de her? - Ja.
Hvis vi ikke kan tage mere, synes jeg, vi skal komme af sted.
I har jo slet ikke tjekket det hele. I mangler alle poserne derovre.
- Det stod her, da vi kom. - Alt det her har I ikke kigget på.
- Hvis vi ikke må tage mere ... - I kan tage akvarierne.
- Vent. Akvarierne kan I tage med. - Akvarierne kan ikke være i bussen.
Den her vil jeg sygt gerne beholde.
Vi smutter nu.
For helvede!
Hey?
Hvad laver du?
Står du og roder i vores ting?
- Hvad snakker du om? - Emil, du har vidst ...
- Hold nu din kæft. - Lad os køre.
Malik, du kan ikke tillade dig at holde det kort fra mig.
Kom nu!
Jeg vil bare gerne se hende.
Malik?
Nej, det gør du ikke.
- Du må ikke gå videre med det. - Det gør jeg ikke.
Der ligger alt, hun har optaget på turen ... helt fra lufthavnen.
Kom.
- Hvad tænker du på? - Han skal se Hannahs optagelser.
- Mere kaffe? - Whisky?
- Var det Nick og dem, der kom? - Ja, det var det.
- Fik de deres ting? - Ja, ja.
Hvad skete der?
- Der skete ikke noget. Det var fint. - Emil?
Hvad?
Hvor er Frederik?
- Hvor er Frederik? - I kælderen. Du skal lade ham være.
Gro?
- Emil, sætter du ikke lidt musik på? - Jo.
- Er det ikke Thomas? - Jo.
Det kilder.
Frederik vil gerne vise dig noget nede i kælderen.
Jeg har fået hendes memory card med de sidste optagelser fra Grønland.
Og jeg tænkte, at det var noget, vi skulle se sammen. Okay?
- Okay. - Bare sæt dig.
Malik har givet ham Hannahs optagelser fra Grønland.
Han har haft dem hele tiden.
Nej.
Ja. Men han vil ikke lade mig se dem.
Jeg ved det godt.
- Ser den ikke syg ud? - Jo, det er ret vildt.
Vi skal farve et ton af dem, hvis de skal kunne ses fra Argus-skibet.
Det gør vi bare.
Jeg vil gerne se det igen.
Den samme igen?
- Hej. - Hej.
Er det gået okay?
- Sover du, Lone? - Ja ...
Vil du sove her?
Jeg tror godt, jeg kan køre nu.
Nej, har du ikke fået lidt for meget?
Nej, det er et par timer siden, er det ikke?
- Jeg tror, du skal sove her. - Ja, så gør jeg det.
- Skal jeg gøre det? - Ja, det er det bedste.
- Jeg tror godt, at jeg kan køre. - Jeg finder lige en dyne til dig.
Jeg kan også bare tage det her tæppe.
Nej, jeg finder lige en pude og en dyne.
Det er det?
Er I klar?
Karin, hvad er det, vi skal?
Du kan ikke rode rundt i deres ting, mens de er inde i huset.
- Hvad tænker du på? - Hvad fanden skulle jeg have gjort?
- Du kan jo sige nej. - Jeg kan ikke sige nej til ham nu.
Ikke når han har det sådan der. Han er fuldstændig ...
Ja.
Hvorfor fanden ringer de ikke?
De har siddet i flere timer nu med den advokat.
Hvad sker der, hvis de ikke skriver under?
Så smadrer de deres liv. Jeg tør ikke tænke på -
- hvad Frederik gør, hvis den sag ikke bliver afsluttet.
Vidste du noget om Grønland? Har de sagt noget til dig?
- Nej. - Havde de slet intet sagt om det?
Nej.
Nej ... Frederik tror, at jeg vidste det.
Jeg anede det ikke, Emil. Ja, det burde jeg selvfølgelig.
Selvfølgelig skulle jeg vide det, men jeg anede ingenting.
Så. Endelig. Endelig.
Hallo. Hej. Hvad så?
Er du her?
Det er Nick. Han holder heroppe.
Hej.
Nå. Vi har underskrevet tavshedsklausulen.
Godt.
Det er bagerste side.
Så håber jeg bare, vi kan stole på din bror.
Selvfølgelig kan I det.
Godt.
Vi har lavet nogle skitser, og vi tænkte ...
Skitser?
Ja, så man kunne arbejde hen imod en ny udstilling.
Ja.
Ja, selvfølgelig.
Det kunne være fedt, hvis du gad snakke det igennem snart.
- Det kan jeg ikke endnu, Nick. - Nej, men når du er klar.
Ja.
Jeg savner dig.
Du må ikke, Nick.
Nej.
Jeg er glad for, at I har skrevet under.
- Vi ses snart. - Ja.
- Den helt sorte? - Nej.
Det er der, I er? Melody er vågnet. Jeg skal i lufthavnen.
- Skulle du ikke undervise hele ugen? - Jeg skal til Wien.
Er konferencen nu? Jeg tager lige et bad -
- og så kører jeg hende over til ... Men jeg kan ikke køre.
Nej, hun stikker af.
Nej, hvem er det?
Hej.
Den røg næsten ned.
Der er lidt grøntsager her. Jeg ved ikke, hvad det her er.
- Fedt. - Gryderet, som man bare kan varme.
Nej, hvor luksus.
- Asparges? - Ja. Hold kæft ...
- Asparges. To bundter. - Er du fuld?
- Nej, det er jeg da ikke. - Nej?
- Er du sikker? - Hundrede procent sikker.
Åh, der kommer Jensen.
- Du er gået bag om ryggen på mig. - Du kunne selv have købt laden.
Hvorfor talte du ikke med mig?
- Det har jeg ikke haft held med. - Du ved ikke en skid om landbrug.
Du er stadig rasende over, at jeg opsagde forpagtningen.
Det var du i din gode ret til, men at gøre det tre uger inden såtid -
- ved du, hvad det er? Dårligt naboskab.
Så du er den gode nabo, som modsiger enhver ny idé?
Dine fikse idéer. Så er det hamp. Så brænder dine marker ned.
- Det er Karin Karlsson. - Jeg ved udmærket godt, hvem du er.
Ja, det gør jeg faktisk.
Ja.
Signe? Jeg skal personligt sørge for, at ingen vil samarbejde med dig mere.
- Jeg skal personligt sørge for ... - Jeg kan ikke høre det.
Er du med?
Alle har skrevet under på tavshedsklausulen -
- så der skulle være ro på.
Må jeg godt lige se den, klausulen?
Ja, selvfølgelig.
I vil gerne have det afsluttet, ikke?
Jo.
Jeg vil bare gerne lige læse det her.
Et flag.
- Sådan der. - Der er post.
Modtaget.
- Tror du, Hannah bliver glad? - Ja.
- Hvor er det, brevet skal hen? - Op til Hannah i luften.
Nemlig. Sådan.
- Så skal det bare sendes, ikke? - Jo.
Det skal bare ud ad vinduet. Husk at puste på det.
Så flyver det op mod skyen.
- Vi ses. - Ja.
Det skal nok gå godt, tror du ikke?
- Tror du ikke? - Jo, selvfølgelig.
Godt nok.